Tento azylový dům byl založen v 50. letech 19. století k léčbě alkoholiků na idylické vyvýšené náhorní plošině na venkově. S drogově a alkoholově závislými se během této doby zacházelo podobně jako s klinicky šílenými, protože všechna tato postižení byla v této době považována za zdravotní onemocnění. Vyléčení z některého z nich vyžadovalo jak lékařské, tak morální ošetření, a tak bylo běžné umísťovat osoby závislé na drogách a alkoholu do stejného ústavu, kterým bylo vězení, chudobinec nebo azylový dům pro duševně choré. Tato nemocnice se snažila reformovat tuto praxi homogenizace: specializovala by se na léčbu pouze opilých, tvrdou prací a izolací, a pomáhala zmírňovat přetížené chudobince a azylové domy v okolí.
Dvacet jedna let po otevření se počet pacientů v nemocnici snížil z více než tří set na pouhých třicet devět a hejtman prohlásil projekt za totální krach. Vzhledem k tomu, že design ústavu tak úzce souvisel s léčbou duševních chorob, byl přeměněn na státní azyl pro chronicky duševně nemocné a po několika letech a přestavbách byl znovu otevřen.
Ústav se od té doby ubíral cestou ne podobnou většině státních nemocnic; přelidnění vedlo k expanzím, které zahrnovaly více než 100 budov, a léčby jako elektrokonvulzivní terapie a prefrontální lobotomie ve 40. letech ustoupily v polovině 50. let terapiím drogově závislých. Případné snížení populace pacientů vyprázdnilo většinu budov v kampusu během 90. let, nicméně stále fungovala jako centrum duševního zdraví. Původní hlavní budova čekala na renovaci, zatímco ostatní starší stavby byly opuštěné nebo sloužily jako sklady pro státní psychiatrické a rozvojové agentury.
* Poznámka: název „Barlow State Hospital“ je pseudonym; skutečný název tohoto místa není v současné době zveřejněn.
Fotogalerie:
![Barlow State Hospital](https://lit.paramag.eu/wp-content/uploads/2022/01/receipts_barlow_state_hospital.jpg)